SIMBOLISME I ART |
|
El símbol és el vehicle que
ens lliga dues realitats, o més ben dit, dos plans d'una mateixa
realitat. És a dir, participa d'ambdues, d'aquí la pluralitat
de significats que l'acompanyen. Per als antics, el símbol era la
representació d'una energia-força que permetia el trencament
de nivell, l'accés a uns altres móns, o l'obtenció
del coneixement sobre plans diferents d'aquest mateix món, caracteritzats
per graus diferents de consciència. En conseqüència,
el símbol era i és el mitjà de comunicació
entre els déus i els homes, un objecte sagrat per excel·lència
perquè conta la història vertadera, l'eficaç i no
la sempre canviant de múltiples i falses aparences. Descriu la realitat
tal com és, evitant l'engany dels sentits i les desviacions i els
embolics als quals la nostra personalitat hi és tant propensa. S'hi
creu, doncs, i se li reconeixen els valors dels quals és portador
sense caure en l'equivocació grollera de confondre el símbol
amb la cosa simbolitzada, el vehicle amb la meta del viatge.
La paraula grega symbolon es referia a dues meitats d'una cosa que s'ajuntaven, que coincidien i conformaven un signe de reconeixement: tot seguit s'aprecia que aquestes dues meitats són anàlogues, cosa que caracteritza la Simbòlica, donat que res ni ningú no pot expressar o transmetre alguna cosa si no ho fa mitjançant una correspondència entre allò que vol manifestar i la forma com ho manifesta. Federico González es l'autor de: La Rueda, Una Imagen Simbólica del Cosmos, Symbolos 1986, Barcelona; 2ª ed.: B. D. E. 1988, México; Los Símbolos Precolombinos, Cosmogonía, Teogonía, Cultura, Obelisco 1989, Barcelona; En el Vientre de la Ballena, íd., 1990, y El Tarot de los Cabalistas, Vehículo Mágico, Kier 1993, Buenos Aires. En aquest llibre ens parla de Simbolisme i Art mitjançant un discurs ajustat, una poètica, que com a tal posseeix un indubtable transfond musical. |
![]() |