<felirat a képernyön>
(...In the beginning, darkness was upon the face of the deep...)
A gazdaság szegényes volt. Alapvetö szükségleti
cikkek hiánya
mindenfelé hosszu embersorokat váltott ki.
Az alapvetö jogok megsértése mindennapi valósággá
vált.
Megfélelmítés és tömegparanója
elöidézése volt Ceausescu-ék fö fegyvere
a fennmaradásban.
A Titkosrendörség volt a kormány egyik fenntartó
cölöpje.
Senki sem érezte magát érinthetetlennek töle.
...MÉG A MAGASRANGU KATONATISZTEK SEM...
de egyesek közülük létrehoztak egy titkos
szervezetet,
minek neve:
"CC Alakulat". <suttogva>
*
<narráció>
Különös körülmények között
születtem Kazakhsztán-ban.
Apám az ötvenes években katonai mérnök
volt Romániában.
Egyik alkalommal titkos megbízatást kapott, hogy utazzon
a Szovjet Unióba.
A kiküldetése célja, egy atomfegyver kísérlet
volt Kazakhsztán területén.
Néhány hónap után felettesei megengedték
neki , hogy anyám meglátogathassa.
Anyám hét hónapos terhes volt és Alma-Ataban,
Kazakhsztán fövárosában kapott szállást.
Az atomkísérlet elökészületei
lassan haladtak, az idö viszont annál gyorsabban.
De végül is mindennel elkészültek. Apám
a hegyekben volt és az atomkísérlet rá esö
részét végezte, amikor anyámat beszállították
a városi szülészetre.
Az atombomba felrobbant és én megszülettem.
Mondhatom, nagy durranás volt! (Angol szójáték.-a
szerzö jegyzete-)
![]() |
![]() |
Mi Parajdon laktunk. Itt volt az ország egyik legnagyobb sóbányája.
![]() |
Most megemlíteném elsö emlékem a
Titkos Rendörségröl.
Egy nyárközépi napon történt. Ugy
tíz éves lehettem akkoriban. Nagyapám cigarettáért
küldött.
Egy kocsma volt a legközelebb ahol cigarettát vásárolhattam.
A pultnál várakoztam a sorban, mikor egyszercsak hangoskodás
ütötte meg fülemet, ami a sarokasztaltól áradt
felém.
Egyik osztálytársam apja, egy sóbányász
volt a zaj okozója. Egy rendörségi besugóval
vitatkozott az asztalánál. Nemzetiségi jellegü
vita volt Erdély hovatartozásáról, meg miegymás.
Szó ami szó, a besugó teste a sóbányász
öklétöl megpendítve ,hamarosan a padlót
mosta.
Egy hét multán ez a kocsmai bányamunkás,
halálos balesetet szenvedett a sóbányában.
Rebezsgették késöbb az emberek, hogy a Titkos
Rendörség kezében volt a végzet kulcsa.
<háttér zene kis szünettel>
<Háttérben temesvári jelenetek>
![]() |
<felirat a képernyön>(My first gunshot)
![]() |
Vadgombákat találtam a mezön és erröl
a fajtáról tudtam még nagyapámtól ,
hogy néhány napíg tartó komoly gyomorgörcsöket
tud okozni. Szedtem egy jó párat aztán
pár napíg napon megszárítottam majd
finom porrá zuztam.
A verseny elötti napon Lajos , aki a kantinban dolgozott
, belekeverte a gombaport a fagylaltos tartályba, amit a tiszti
étkezdében szolgáltak fel. Egyszerü sorkatonák
nem ehettek efféle luxuscikkeket a laktanyai konyhán.
Az általunk célbavett két káplár
mindíg itt a tiszti konyhán abrakolt.
Minden tervszerint ment, egész addíg míg a
kiszámithatatlan véletlen közbe nem lépett!
<háttér zene kis szünettel-házibuli
jelenet>
Másnap reggel az egység parancsnoka hazavitte a fagylaltos
tartályt a tiszti konyháról. Este a születésnapi
buliján lett egyéb étkek között felszolgálva
a vendégeinek , akik közül jónéhányan
magas beosztásu tisztek voltak különbféle minisztériumokban.
Aztán a bulizás után, több napíg
tartó korházi ápolásra szorultak a rangos vendégek.
A korház elemezte a fagylalt tartalmát , és
az eset a katonai rendörség kezére került. Átszimatolták
a konyhát , a könyvelésben rendellenességeket
fedeztek fel.
Erre az egész egység könyvelését
átnézték. Egy csomó hiányt találtak
, amiböl aztán nagy balhé lett.
Szó ami szó , az egység parancsnokát
ethelyezték Bukarestböl valami Isten háta mögötti
helyre, Észak Moldvába.
Lajos és jómagam szerencsésen megusztuk
, nem kaptak el...legalább is az volt a benyomásunk.
Szóval így végzödött célgyakorlatom.
Megkíméltem ugyan az egeret , de lelöttem a szomszéd
macskáját.
*
<háttér zene kis szünettel-
Szoborparki jelenet>
<felirat a képernyön>(The " CC Unit ")
Miután leszereltem , hazaköltöztem Temesvárra
ahol azelött laktam. Egy gyár karbantartórészlegén
kezdtem dolgozni. Az elkövetkezö évben semmi említésreméltó
nem történt. Szababidömben sokat sakkoztam külömbözö
versenyeken országszerte.
1982 késö öszén ismertem meg Józsit.
Ö is egy szenvedélyes sakkozó volt. Egyik délután
a sakk klub elötti megállóban vártunk a villamosra,
amikor Józsi egy ajánlattal állt elö.
Elmondta , hogy ö aktív tagja egy törvényen
tuli szervezetnek és megpendítette, hogy nem-e szeretnék
én is belépni? E szervezetet különbféle
ragadvány neveken ismernek egyesek, ugymint:
"Közvetett Bünteremtö Alakulat" románul "Creator
de Crim Indirect " vagy "Bünök Kréme" (románul
"Crema Crimei"). De általában csupán rövidített
formában van megnevezve, ugy hogy: "CC Alakulat".
<háttérfilm a Dóm téren>
Néhány hét mulva döntöttem. Mindíg
az volt az elvem, hogy az élet csupán egy nagy sakkjátszma:
hát itt az idö most, hogy bonyolítsam egy kicsit. Így
öszidöben ugyis mindent olyan unalmas...
Egy borus nap volt. A titkos toborzótiszt, a város
egyik öreg templomában mutatkozott be nekem.
Lényegtelenül volt öltözve és arcát
mindíg az árnyékban próbálta tartani.
![]() |
"Kövess sétámban és gondolatmenetemben,
ha nem zavarlak!
Tudok arról a gombaszedö kalandról a katonaságnál...
volt egy beépített emberünk a katonai rendörségnél
... ezért usztad meg a dolgot szárazon. A cimborád
Lajos elárult, hogy saját börét menthesse, de
Mi talpon voltunk, ugyanis némi rejtett tehetséget láttunk
benned...
...de hagyjuk most a multat. A "CC Alakulat" elveit szeretném
most neked elmagyarázni.
Elöször is meg kell jegyeznem , hogy a "Közvetett
Bünteremtö Alakulat", ahogy néha nevezzük magunkat,
NEM része a Titkos Rendörség vagy a Hadseregnek, annak
ellenére, hogy vannak tagjaink akik hivatalosan ezeknek a hatóságognak
dolgoznak.
Ezek ugymond: beépített ügynökök.
A mi fö célunk hogy olyan hatalmi egyéneket
büntessünk akik visszaélnek hatalmukkal. Tagjainkat nem
fizetjük, többségük civil állásokat
tölt be valamerre. Azért néha nem hivatalos jutalompénz
ütheti markodat.
Nem fogsz sok segítséget kapni tölünk,
csupán egy alapvetö kiképzést, és késöbb
talán néhány segítö munkatársat.
Ha netán bajbakerülsz a rendörséggel, teljesen
magadra kell hogy hagyjunk, a szervezetünk biztonsága érdekében.
Mi általában olyan jelölteket választunk, akiknek
erös az igazságérzetük. Viszont az sem jó
ha tulságosan követed a törvény betüit, vagy
félsz a megtorlástól, mert nem leszel képes
nyomás alatt helyesen
cselekedni.
A "CC Alakulat" nem ad ki direkt parancsokat, csupán
ugymondd: javaslatokat.
Bármilyen terv részleteit MINDÍG TE magad kell
hogy kitervezd.
Soha se végezz semmiféle megbízást az
ellenfeled iránti gyülölettel, vagy indulattal.
Ilyen féle lelkiállapotban, hatékonyságod
mindíg eröt veszít.
Csak olyan tervet készíts, amiben valóban hiszel
, mert akkor hüséggel végíg tudod vezetni, még
akkor is ha nem volt tökéletes. Vigyázz, mert ha nagyobb
baklövést csinálsz, elvesztél.
A mi szervezetünk a törvények fölött
áll.
Ez mind ugy hangzott most, mint sok hü-hó semmiért
, ami egy nagyon mindennapos jelenség hazánkban... mi a véleményed?
Márcsak a jó játék kedvéért is..."
//kis idö multán válasz hangzik//
"Mikor csatlakozhatom?"
<lift ajtó csukódása hangzik>
![]() |
<háttérzene>
Egy esös napon történt. Az egyik férfi,
ki mindíg nagyon vetekedett nöi kollégáival,
elsö-ként akart végezni.
Egy sziklán megcsuszott majd lezuhant és nyakát
törte.
Csupán órák multán találtuk meg,
holtan fekve.
Az erdö mélyén egy ismeretlen sírba
temettük.
Az álarc örökre arcán maradt.
<háttérzene>
Késöbbi életemben hallottam, hogy ez a pasas
egy beépített titkos rendörségi ügynök
volt. A kiképzö tisztünk rájött erre és
ö rendezte meg a balesetet. A tábort távozásunk
után földíg égettük.
A tudás áldozatot követel!
<háttérzene>
![]() |
<felirat a képernyön>(Martha)
Márta elözöleg az anatómia laborból
egy boncolt emberi kezet lopott és ezt helyezte
fel a ruhaujjába, mintha a sajátja lenne, a vicc kedvéért.
Az incidens után kirugták az egyetemröl.
Szerencséje volt hogy egyáltalán felvették
ápolónönek.
Márta erösen vonzódott a gyógyításhoz.
Ezért fogadta el azt is, hogy a "CC Alakulat" tagjává
váljon.
Arra számított, hogy így talán kezelés
alá veheti a társadalom néhány rákos
csökevényét.
<háttér zene>< háttér film rendörök gyalogolnak az uton>
![]() |
Hadd meséljem most el az elsö mókás
feladatunkat.
Elöször is tisztába kell legyél azzal,
hogy Románia határait abban az idöben erösen védelmezték.
Nem annyira a külsö ellenségtöl, mint amennyire a
saját polgáraitól. Egy jogtalan határátlépési
kísérletért kemény büntetés járt,
esetenként kemény börtön is. Tudván ezt,
kétszer is meg kellett gondolja valaki szökési terveidet.
<háttér zene- zenélö utcai hegedüs>
Hát most kanyarodjunk csak vissza a történetemhez...
Az áldozatunk: egy határ vámtisztként
dolgozott a Románia- Jugoszlávia határ átkelönél.
Ö felpiszkált néhány befojásos egyént
a társadalom magasabb emeleteiröl, no meg aztán már
feltünöen sok csuszópénzt szedett össze magának.
Aztán az is igaz hogy szervezetünk (a "CC Alakulat")
egyik saját emberét akarta vámtisztnek beszervezni.
Késöbb majd elmagyarázom, hogy miért.
Néhány hónapnyi elökészítési
idöt kaptunk a tervünk véghezviteléhez.
Egyik nap egy kocsmában, ismerösökkel való
beszélgetés közben, jött egy ötletem.
Güntér, helybeli német nemzetiségü
volt, elszántan nyugatra szeretett volna szökni.
Egy németországi jóbarátja épp
látogatóba volt itt Temesváron és benne volt
hogy segítségére legyen.
Néhány nap alatt beszereztem a szükséges
dolgokat és megvitattam a tervemet
a németországi pasassal. Mindhárman összejöttünk
még egyszer utoljára, hogy leszögezzük a végsö
tervet.
A terv az alábbi volt:
Güntér kölcsönveszi majd a németországi
barátja autóját és utlevelét,
amiben a fényképet már elözöleg kicseréltem
és lehajt a határátkelöhöz. Megegyeztünk
abban hogy a nap milyen órájában, természetesen
akkor amikor a mi célbavett vámtisztünk volt szolgálatban.
Szintén elmagyaráztam Güntérnek, hogy ha a szükség
ugy kívánja, próbálja csak meg a vámost
lekenyerezni, biztos el fogja fogadni a borravalót.
Másnap a németországi pasas majd bejelenti
a rendörségen, hogy ellopták a kocsiját és
utlevelét.
Minden símán ment. Güntér kissé
feltünöen viselkedett a határátkelönél.
Ez persze feltünt a célbavett vámtisztünknek,
és tüzetesebben átvizsgálta az autót.
A csomagtartó alján egy relatív öreg festményt
talált, amit még mi dugtunk oda Mártával.
Vámosunk szabályszerüen elkobozta a festményt
és kiállított néhány hivatalos pappírt
a hivatalos közegeknek.
Güntérnek halvány göze sem volt a festményröl,
így aztán felment egy kicsit a vérnyomása,
de egy kis borravaló csusztatás után sikeresen átlépte
a határt.
Németországi segítötársunk
másnap bejelentette, hogy ugymond ellopták a kocsiját
meg utlevelét.
Az elkobzott festményröl kiállított okmány
miatt a rendörség hamarosan rájött hogy a kocsi
már átlépte a határt egy utlevélcsalóval.
Az mi áldozati listánkon levö vámtisztet
leváltották állásából szakmai
hozzá nem értés miatt. Ezzel feladatunk sikeresen
végetért.
Güntér és német barátja,
még ma is nevet az eseten. Németországban!
<háttérzene-németországi jelenet>
<felirat a képernyön>(Mission abort)
<háttér zene>
Elöször is Márta, Máriának jó
barátnöjévé kellett váljon. Egyszer késö
este huligánok támadták meg Máriát az
utcán. Mi pénzeltük öket hogy ezt megrendezzék.
Természetesen Márta a megfelelö pillanatban közbelépett
a sötétböl és ugymond megmentette Máriát.
Ezen hösi incidens után, Márta és Mária
jó barátnökké váltak, hetente többször
is összejöttek.
Márta leányos baráti beszéddel sok apró
részletet tudott meg Mária magánéletéröl.
Egy napon Márta aszpirinekkel cserélte fel Mária
fogamzásgátló piruláit.
Ezek ugyan aszpirinek azért sok fejfájást fognak
a késöbbiekben okozni!
Néhány hónap mulva Mária állapotos
lett természetesen a miáltalunk célbavett utlevélosztályi
kádertöl. Mária és a detektív nem tudták
eldönteni hogy mit csináljanak , így aztán még
pár hónap eltelt. Természetesen a detektívünk
titokban akarta tartani az esetet a családjától. Kétségbeejtö
helyzetbe kerültek.
Itt most meg kell, hogy említsem, azokban az idökben
Romániában az
elvetélés törvényellenes volt. Bárki
aki kaparást végzett komoly büntetéssel állt
szembe.
Bárki aki abortusz utáni komplikációkkal
korházba került bajban volt. Az orvos nem volt szabad segítséget
nyujtson, amíg a páciens meg nem mondta a kaparást
végzö egyén kilétét. Ez sok esetben bizony
titkos volt, és megesett, hogy nem egy bajbajutott nö meghalt,
mert tényleg nem tudott e kérdésekre választ
adni..
Ekkor Márta egy kaparást sugalmazott Máriának.
Még egy abortuszt végzö egyén telefonszámát
is odaadta neki.
Még egy hónap és Mária meg szeretöje
végre döntöttek. Elvégeztetik az abortuszt. Megegyeztek
az idöpontban. Természetesen Márta ugymond jó
barátnö lévén, e részleteket mind pontosan
megtudta.
Mi Mártával tudtuk , hogy az ajánlott
háziorvos nem végzett egy nagyon tiszta munkát, a
titokban bérelt lakásban ahol a kaparásokat csinálta.
Azért volt egy biztosítéka
éspedíg az hogy volt egy jó ismeröse,
egy nögyógyász a megyei korházban akihez bármikor
felküldhette komplikáció esetén pácienseit.
Itt aztán én is piszkosan közbeléptem.
Közvetett módon egy belsö értesítést
szivárogtattam ki a nögyógyásznak. Ez a vaklárma
abból állt, hogy hamarosan
egy titkos ellenörzési kampányt fog indítani
a rendörség a korházakban és föleg abortuszok
után fognak szimatolni.
Ezek után Mártával csak hátradöltünk
és tátott szájjal vártuk a sültgalamb
pottyanását.
< háttérzene >
És szerencsénk volt... Mária elvégeztette
a kaparást abban az isten hátamögötti lakásban.
Bonyodalmak fejlödtek ki, komoly vérzése lett a mütéttöl.
Mária és detektív barátja, gyorsan a megyei
korházba síettek az ajánlott nögyógyászhoz.
És itt jött csak a hideg zuhany a derült égböl.
Az orvos óvakodó helyzetben lévén a titkos
rendörségi ellenörzés vaklármája
miatt, nem akart segítséget nyujtani míg nem kap egy
pontos helyzetleírást a kaparás körülményeiröl.
Az értékes percek csak egyre teltek, és kétségbeesésében
a detektívünk lobogtatni kezdte rendörtiszti igazolványát.
Erre a nögyógyászt tényleg azt hitte, hogy csapdába
akarják csalni és határozottan kezdte követelni
a körülmények leírását, írásban.
Mária már eszméletlen volt és tervcélunk,
a detektívkitöltötte majd aláírta az okmányt.
Mária átélte a bonyodalmakat.
Az egész történet az abortuszról,
szóbeszéddé vált a rendörségi épületben.
Rendörtisztünk és felesége hamarosan elvált.
A detektív elveszítvén a magasrangu befojásos
apósát, állását is elvesztette az utlevélosztályon.
De ö és Mária egybekeltek és még
a mai napon is azt hiszik, hogy csupán a
sors keze hozott ily fordulatot életükbe.
Hát így végzödött a mi elvetélt
feladatunk az utlevélosztályon.
<háttérzene- templomi képek, kórussal>
![]() |
Éltek itt Bánátban német nemzetiségüek,
akik nagyon szerettek volna emigrálni. Sokuknak éltek hozzátartozói
Németországban, és ezek nagyobb összegeket küldtek
rokonaiknak utlevélhivatalnokok lekenyerezése céljából.
Ez egy jó pénzes zsáknak bizonyult szervezetünk
számára.
Alakulatunk egyik tagja az utlevélosztályon
dolgozott egy jelentéktelen pozícióban.
Magas összegeket fogadott el az utlevél kérelmek
beadásakor abból a célból hogy ugymond majd
ö megolajozza a magasabb hivatalnokokat.
Az igazság az volt, hogy abszolut semmit sem tett a kliensei
érdekében. Csupán a jószerencsére bízta
a dolgot, ha a kérelmet a hivatalos szervek elfogadták, megtartotta
a borravalót. Ha a kérelmet visszautasították,
ö csak vissza adta a kliensnek a pénzét azzal az ürüggyel,
hogy "sajnos nem sikerült elintézni a dolgot". Egyik-másik
ilyen borravaló néha egy ház árának
felelt meg.
Az emberek mindíg is hittek a befolyásban, és
ez volt a siker kulcsa.
Az elözö történetemben szereplö
detektív felfedezte és aztán lecsukatta emberünket
ezért a svingliért. A hivatalos szervek nem is sejtették,
hogy a "CC Alakulat" tagja lett volna. Késöbb aztán
beépítettünk valaki mást, aki ugyan ezt a csalást
végezte tovább.
Elhiheted nekem, az emberek sokat áldoznak egy rendszer
befolyásolásának csupán a halvány benyomásáért
is!
<háttérzene>
Egy másik ekzótikus pénzforrás,
a határon elkobzott kábítószerek ujra árusítása
volt. Azokban az idökben Romániában majdnem senki sem
használt kábítószert, tehát nem volt
kábítószerpiaca sem. De azért kábítószer
csempészek Törökország felöl néha
megpróbáltak átsurranni Románián,
a nyugateurópai piac felé.
Néha általunk beépített vámparancsnokok
csempészeket fogtak. Természetesen
a kábítószert elkobozták semmiféle
hivatalos okmány nélkül, aztán meg a csempészt
futni hagyták. Ezért kellett, hogy megszabaduljunk az elsö
történetemben szereplö vámkezelötöl.
A "CC Alakulat" egyik emberével behelyettesítettük.
Az így megszerzett kábítószert
a mi csempészeink vitték Nyugat Európába
és ott eladták egyszerü kábítószerkereskedöknek.
Ezt az ötletet az alakulat egyik régi tagja vezette
be, aki azelött a Román kémszervezetnek dolgozott (Departamentul
de Informa ii Externe). A kémszervezet is használta ezt a
cselt, csupán azzal a külömbséggel hogy a beszerzett
pénzt Ceausescu svájci magán számlájára
küldték.
Jó érzés volt tudni, hogy osztoztunk
annak az egyénnek a zsákmányával, akit nagy
távlatban lényegében aláaknáztunk.
<háttérzene>
<felirat a képernyön>(Stalker in Stalemate)
Nem tudtunk sokat a cserkészöinkröl. Bizonyára
hogy láttak engemet Mártával, tehát tudhatták,
hogy valami kapcsolat van közöttünk.
Aztán egy reggeli kávéivás közben
jött egy ötletem. Miért ne használjam fel születési
helyemet védelmi sáncként?
Megbeszéltem Mártával tervemet és
mert hogy jobbat nem találtunk ugy döntöttünk hogy
végrehajtjuk. Vagy sikerül, vagy mélyebbre sülyedünk
a szarba.
Megkértem egy ismerösömet, aki jól
beszélt oroszul, hogy hívjon fel engem egy nyilvános
telefontól, egy este amikor Márta lakásán leszek.
Megkértem hogy oroszul
meséljen nekem a Kazakhsztán-i idöjárásról.
Elmagyaráztam neki, hogy egy barátnömet akarom elbüvölni
az orosz tudásommal, heh...
A fura telefonbeszélgetés oroszul az ázsiai
idöjárásról, simán ment.
Mivel Márta megfigyelés alatt volt, a telefonhívásait
magnóra vették. Az orosz dumát ugyszintén.
És ekkor, láthatatlan ellenségünk
a Titkos Rendörségtöl, ráharapott a horogra, majd
részletesen leelenörizte az én multamat is.
Ö visszakalandozott egészen a homályos
jelentésíg az Alma-Ata-i szülészetröl az
én születésemmel kapcsolatosan. Aztán apámról
is megpróbált információt szerezni, de az
atomkísérletek miatt bizalmassá vált
dokumentumokhoz már nem tudott hozzáférközni.
Szóval a mi cserkészö hivatalnokunk, vaslogikával
összegezte a tudottakat és arra a véleményre
jutott, hogy Márta és én bizonyára KGB összekötök
vagyunk. Szovjet ügynökökkel meg nem akart ujjat huzni.
A saját képzelöerejének az áldozatává
lett.
Aztán pár nap mulva felhagytak Márta követésével
és mi ismét készen álltunk ujjabb kalandos
játszmákra.
Tudod, a róka néha cselböl hátraszalad
a saját nyomában, ha ebek üldözik!
<háttérzene>
<felirat a képernyön>(Silent Death)
<háttérzene>
Márta és én egy végzetes feladatot
kaptunk, ami ha sikerrel végzödik az utolsó lesz számunkra.
Célpontunk egy harminc év körüli ember. Nem sokat
tudtunk róla csupán felszínes dolgokat meg hogy egy
hétvégi háza van egy város melletti házban.
Ez is egy stratégiája volt szervezetünknek: -ne adj
ki apró részleteket az áldozatról a hóhéroknak
mert még személyessé válhat a dolog.
Ez esetben egy már elöre kidolgozott tervet kaptunk,
a megfelelö kellékekkel.
< kis szünet a képernyön>
Egy hideg száraz tél volt kevés hóval.
Minden betegesen homályosnak tünt, mintha a világvége
közeledne... és egyeseknek ezt, a ma éjszaka meg fogja
hozni.
Megbízatásunkat egyetlen nap és éjjel
kell hogy véghezvigyük. Márta és én egy
falusi házat béreltünk célpontunk házával
áttellenben. Megfigyeltük mikor jön haza és hogy
otthon marad-e éjszakára? Áldozatunk egy tradíciós
szénnel fütött házban lakott.
Ugy este nyolc felé érkezett haza egy barátja
kíséretében. Iszogattak egy kicsit és aztán
eltették magukat éjszakára. A vendégszobában
alvó jóbarát, sajnos véletlen párhuzamos
áldozattá fog válni...Pech!
Ugy éjjel két óra felé, átsompojogtunk
a ház hátsó verandájára.
Fegyverünk egy szén-monoxiddal töltött magasnyomásu
tartály volt. Egy hosszabb csövön keresztül
ugy fél óra alatt kiürítettük a szén-monoxid
tartályt a házba.
Itt el kell magyaráznom, hogy a szén-monoxid színtelen szagtalan gáz. Belélegzés esetén a vörös vértestekhez tapad és meggátolja a vér további oxigénfelvételét ami persze a sejtek fulladásával végzödik. Néhány százalék jelenléte a levegöben kevesebb mint fél óra alatt végzetessé válhat. Szén-monoxid képzödhet szénégetés kozben ha kevés a levegö az égéshez, amint például áldozatunk szénkályhája is megtehet. Legalább is ez áll a könyvekben a témáról.
Ezek után Márta és én visszamentünk
a tuloldalon bérelt házba. A ragadozó ösztöneink
erösen fel voltak korbácsolva és hamarosan felszínre
törtek. Ez volt a mi utolsó megbízatásunk együtt.
És azon a hajnalon, elöször ...<szünet>...
és utoljára szeretkeztünk.
Egyedülálló pillanatok voltak.
<háttérzene, sex jelenet>
Két nap mulva a rendörség felfedezte a holtesteket.
Ugy gondolták, hogy a szénkályha nem müködött
megfelelöen és ez okozta a szén-monoxid mérgezést.
Ilyenféle balesettel évente többször is találkoztak,
mivelhogy a szénkályhák oly népszerüek
voltak országszerte.
<háttérzene>
Néhány nap mulva lehetöségem nyílt,
egy beépített könyvelö segítségével,
hogy megváltoztassam a személyi azonosságomat.
Nem változtattam meg nevemet, csupán néhány
kolcsfontosságu részletet a multamból. Utlevelet is
kaptam és néhány óra leforgása alatt
elhagytam az országot.
Bucsu nélkül hagytam hátra családom
és barátaim. Még levelet sem írhattam nekik
késöbb.
Hivatalosan meglöttek majd belevesztem a Dunába,
határátlépési kísérlet közben.
Testem soha sem került meg.
<háttérzene a Dunán>
![]() |
<háttér film autóban Toronto utcáin>
Már tizenhárom éve hogy semmit sem hallottam
Mártáról. Ennyi ideje, hogy a vasfüggönyt
átléptem.
Aztán a mult héten kaptam egy levelet az Interneten.
Témája: Márta kint van.
(Ausztrál kifejezés: "outback" az Ausztrál
vadont jelenti.-a szerzö jegyzete.)
<elektronikus levél a képernyön>
"Szia Mihály!
Immár 13 éve töröm a fejem, hogy vajon milyen
nevet választottál magadnak annak idején. Végülis
nem változtattad meg, ahogy minden ellenségünk gondolná,
a te stílusod.
Az Interneten megtaláltam a honlapodat és ráismertem
a verseidre.
Én is megváltoztattam a személyazonosságomat
annak idején.
A nevem most Nadia.
Az ausztráliai Darwinban lakom. Beíratkoztam az egyetemre
és elvégeztem az orvosit.
Ma már háziorvos vagyok és még hajadon.
Ezennel zárom soraim: Nadia (számodra: Márta)
Utóirat: Külömben van egy lányom. Neve Márta és már 12 éves..."
<háttérzene>
<felirat a képernyön>(The End??)
<háttérzene és szereposztás
felirata>