Är firande av helgdagar
och olika seder misshagliga
inför Gud på grund av sitt hedniska ursprung?
Är något orent och en del av falsk tillbedjan
bara för att det har hednisk bakgrund?
![](hednisk/farao.gif)
Enligt Sällskapet Vakttornet och några andra religiösa organisationer,
kan de flesta helgdagar och sedvänjor, sådana som jul, påsk, födelsedagar
m.m. inte firas p.g.a. sitt hedniska ursprung. Eftersom många
helger, olika seder och bruk antingen är obibliska eller av hedniskt
ursprung, tror man, att man tar del i falsk avgudadyrkan, att "man
rör vid det som är orent", som misshagar Gud, och" eggar honom till
svartsjuka." Men är detta verkligen att "blir ojämnt sammanokad
med otroende?" Är vägran till fira jul, födelsedagar och många andra
sedvänjor av icke skadlig natur vad aposteln Paulus ord avsåg, "Gå
ut från dem och avskilj er ... och sluta röra vid det som är orent
och jag skall ta emot er?
(2 Kor 6:14-18; 5 Mos. 32:16)
Det finns ingen som förnekar att jul, födelsedagar, nuvarande påskfirandet
(med kaniner, ägg osv.), nyårsfirande och många andra helger
och evenemang har direkt hedniskt ursprung. Födelsedagsfirande med
ljus var en gång förenade med utövande av astrologi, vilket fördöms
i bibeln. Julgranar, mistel och datum av 25 december härrör allt
eller delvis från hedniska religioner, sådan som guden Mithras och
den veckolånga Saturnus festen i Romarriket. Men kan deltagande
av sådant firande, kategorisera varje enskild individ som utövare
av falsk avgudadyrkan, som misshagar Gud? Gör detta någon skyldig
till att "röra vid det som är orent?" (Domareboken 2:13; 1 Sam 7:3;
5 Mos.18:10-12; Dan 4:7)
Paulus ord i 2 Kor. 6:14-18 att "inte bli ojämnt sammanokad med
otroende ... gå ut från dem och avskilj er ... och sluta röra vid
det som är orent och jag skall ta emot er", var en kombination av
citat från Jesaja 52:11; Jer. 51:45; 2 Mos.23:32,33; 5 Mos.7:3.
Alla dessa skriftställen hade att göra med direkt tillbedjan av
andra falska gudar, att gå emot Guds föreskrifter om kärlek och
barmhärtighet och genom "sammanokning" eller äktenskap med tillbedjare
av falska gudar, som hade en skadlig och omoralisk utövning som
ingrediens.
De var inte tillämpliga på en Israelit som lydde den mosaiska lagen,
men ändå följde olika hedniska sedvänjor av icke skadlig natur.
De är inte heller tillämpliga på moderna icke skadliga sedvänjor
och helgfirande som har hedniskt religiöst ursprung. Att tolka Paulus
ord som en lagenlig tillämpning på varenda sedvänja innehållande
hedniskt ursprung för all framtid, är till missförstå betydelsen
av Kristendomens grundtema, "älska din nästa, för på detta hänger
hela lagen och profeterna." (Matt. 22:34-40; 7:12)
Å andra sidan, när en hednisk sedvänja eller firande blev skadlig
för andra, eller innebar en direkt tillbedjan av andra gudar, med
skadlig, självisk och omoralisk utövning, var den i direkt strid
mot den mosaiska lagen, och den kristna kärlekens lag, därför också
emot Gud. Till exempel: många Israeliter följde efter den falske
guden Molek och offrade sina barn genom att bränna dem i eld för
att behaga Molek. Denna hedniska sedvänja gick långt bortom blott
och bart firande, den var avskyvärd och i direkt strid mot
Guds lag. Den misshagade honom och drog på sig hans straff.
Var det hedniska ursprunget
själva problemet?
När Mose gick upp på Sinai berg, hämtade han
stentavlorna med de tio budorden. När han kom ner fann
han hebréerna ta del i ett egyptisk firande. Gud blev mycket
arg på detta och straffade dem. Men var detta för att de helt
enkelt sjöng och dansade enligt en egyptisk hednisk sedvänja?
Tydligen inte, för deras handlande gick långt bortom ett blott
och bart firande av en hednisk sed. Det var en fullständig brist
på uppskattning av Guds mirakulösa räddning genom
röda havet och det var direkt avgudadyrkan av en guldkalv, och
därmed förbunden egyptisk utövning av omoraliskhet och självisk
böjelse. Återigen - var det skadlig utövning och tillbedjan
av andra gudar som var orsaken till Guds vrede eller var det
enbart för att det var ett firande av egyptiskt hedniskt ursprung?
Enligt 2 Konungaboken kapitel 17(NW), förde kungen av Assyrien
med sig folk från många nationer och befolkade Samaria. Men därför
att de "inte fruktade Jehova" och följde "landets Gud". "Därför
har han sänt lejon bland dem, och dessa dödar dem nu." Så kungen
av Assyrien sände då en av prästerna i Israel, som var i landsflykt,
för att lära Samariterna om den sanna religionen och Hebréernas
Gud, Jehova. Resultat blev att, "De blev människor som fruktade
Jehova, men det var sina egna gudar som de i verkligheten tillbad
, enligt de nationers religion från vilka man hade fört dem i landsflykt",
vilket resulterande i Guds ogillande.
Kan denna redogörelse tillämpas på människor idag, som hävdar
att de tjänar den sanne Guden, men följer seder och firande som
har hedniskt ursprung? Kan man säga att dessa personer "fruktar
Jehova, men ... följer deras tidigare religion?" Är detta vad hände
i Samariternas fall i 2 Konungaboken? Nej för innehållet i 2 Konungaboken,
visar att seder och firande som Samariterna tog del i, var direkt
"tillbedjan av (beläten) huggna bilder", i överträdelse av Guds
lagar. De utövade sexuell omoraliskhet och "brände deras söner i
eld till Adrammelek och Anammelek, Sefarvajims gudar."
Säkert var att, om Samariterna visade varandra kärleksfullt uppförande,
skulle de vara i harmoni med "landets Gud", Jehova (Jahvé).
Det var inte blott och bart hednisk sed som var förkastlig, utan
skadlig och omoralisk utövning. (2 Kon. 17:24-41)
Enligt "The Encyclopedia of The Jewish Religion" på sidan
198, konstateras: "Giltiga förbud, angiveri och sarkasm var bland
vapnen vilken lagen och profeterna riktade mot avgudadyrkan och
åtföljande av moralisk och andligt nedbrytande promiskuitet, mänskliga
offer, svartkonst, magi, spådom och så vidare." Här visas tydligt
att, det inte var det hedniska ursprunget som var förbundna med
olika sedvänjor och firande, som misshagade Gud, utan själva de
onda handlingarna i utövningen.
Guds tjänare följde
hedniska sedvänjor
Balsamering
Längst nådde balsameringskonsten i Egypten, där dödskulten var
religionens bärande idé. Människorna hoppades på ett evigt liv i
dödsguden Osiris rike. Eftersom man tänkt sig att själen skulle
leva vidare, ville man också bevara kroppen efter döden som själens
boning.
Enligt Egyptierna, var detta att bevara kroppen, liksom ett framtida
fordon, enligt deras tro att kroppen var en uppenbar form av själen;
en bild av en gudomlig inre varelse; en perfekt integrerad, förening
av helhet med kroppen. Även efter döden, förblev det ett översinnligt
band mellan själ och kropp. De kände att inträde i ett bättre tillstånd
av varande berodde på flera aspekter vilket inkluderade förberedande
av kroppen, ceremoniella procedurer, och berodde på huruvida den
döde hade levt ett liv fritt från ondska. Den selektiva behandlingen
var symboliskt representerad i åskådliggörandet av "Balansen" varigenom
hjärtat av den avlidne vägde mot en fjäder. Skulle balansen vara
ofördelaktig, förblev den avlidnes önskan till ett högre nytt livstillstånd
obesvarad.
Delaktigheten av denna förståelse var kända i de Hebreiska och
Kristna skrifterna och representerade en av de tidigaste introduktioner
av en känsla av inre värden vilken tjänade till att kontrollera
människor i deras relationer till varandra. Som vi skall se, hade
Josef, Guds tjänare, direkt följt denna hedniska sed att balsamera.
1Mos. 49:33 - 50:3 NW berättar: "Således blev Jakob färdig
med att ge befallningar åt sina söner. Sedan drog han sina fötter
upp på vilobädden och utandades och samlades till sitt folk. Därefter
föll Josef ner öve sin fars ansikte och brast i gråt över honom
och kysste honom. Sedan befallde Josef sina tjänare, läkarna, att
balsamera hans far. Så läkarna balsamerade Israel, och de använde
hela fyrtio dagar för honom; så många dagar använder man nämligen
vanligtvis för balsameringen, och egyptierna fortsatte att fälla
tårar över honom i sjuttio dagar." Det hedniska ursprunget av balsameringen
av en död kropp, misshagade inte Gud och hade ingen betydelse för
Josef och Jacobs dyrkan av den sanne Guden.
Mumifiering
Enligt "TheTorah: en modern kommentar", var avsikten med mumifiering,
att bevara kroppen som en hjälp för själen när den gjorde sin resa
till ett nytt liv. Kroppen skulle ligga behandlad med myrra och
liknande kryddor, tvättad, inlindad, och då placerad inuti en grotta
i ett berg.
Bibeln hänvisar till grottorna i Kanans land som innehöll de heliga
preparerade kropparna av Abraham och hans fru Sara, Isak och hans
fru Rebecka, Jacob och hans fru Lea. När det gäller Josefs död,
säger Tora att, "Josef dött vid en ålder av ett hundratio år; och
han blev balsamerad och placerades i en kista i Egypten." Kung Asa
av Israel, lades på en säng "som man hade fyllt med balsamolja och
salvor av olika slag, blandade till en salva av speciell tillverkning."
(2 Krön.16:14 NW) Här kan man tydligt se, att Guds sanna tjänare,
i god ställning, använde sig av sedvänjor med religiöst hedniskt
ursprung, utan att misshaga Gud. Det visar ännu en gång att det
hedniska ursprunget hur man behandlade en död kropp med olika kryddor,
omslag och begrava dem i grottorna, inte var misshagligt inför Gud,
och hade absolut ingen betydelse för den ende sanne Guden. (1 Mos.
23:11,17,19,20; 25:9; 49:29,30; 50:13)
Enligt skrifterna, som visar hur Jesu kropp preparerades visar
att han blev behandlad enligt den vitt och brett accepterade utövningen
av egyptisk sed, som ursprungligen utförde denna process enbart
av religiösa skäl av hedniskt ursprung. Bibelns Evangelium enligt
Johannes beskriver behandlingen av Jesu kropp som lyder: "Nicodemus
kom också dit, han som första gången hade sökt upp Jesus på natten,
och han hade med sig en blandning av myrra och aloe, omkring trettio
kilo. De tog Jesu kropp och lindade den med linnebindlar tillsammans
med kryddorna såsom judarna brukar göra vid en gravläggning. Intill
platsen där Jesus hade blivit korsfäst fanns en trädgård och i trädgården
en ny grav där ännu ingen hade blivit lagd. Där lade de Jesus, eftersom
det var den judiska förberedelsedagen och graven låg nära" (Joh.
19:39-42 NT-81) Av detta kan man dra slutsatsen att Jesu Kristi
kropps preparering hade likheter med den Egyptiska hedniska sedvänjan,
mumifiering. (Markus 16:1; Luk. 23:56; 24:1) Säkert var, att denna
brett accepterade gamla hedniska specialitén, som användes på Jesus'
kropp inte var misshaglig inför Gud.
Å andra sidan, återuppväcktes Jesus Kristus tre dagar senare och
upphöjdes till en "överlägsen ställning" och "sitter på Guds högra
sida." "Jesus gav er ett exempel för att ni skall följa i hans fotspår."
Som kristna bör vi "Ta ... Gud till föredöme, som hans älskade barn."
och fortsätta vandringen i kärlek, precis som Kristus även älskade
dig. Gud visade även sitt godkännande genom att välsigna Kristna
församlingen, utgjutande hans helig andel över dem vid Pingsten
år 33e.kr, gjorde ett exempel för oss till att efterlikna .
Som Paulus skrev, "Ha mig till föredöme liksom jag har Kristus
till föredöme". Med detta menar vi inte att vi måste linda in en
död kropp i kryddor. Nej, men det säger oss att följa seder och
firande som hade hedniskt ursprung inte är misshagligt inför Gud,
så länge det inte innehåller några skadliga omoraliska gärningar
och att det är direkt tillbedjan av andra gudar som är inblandade.
(1 Petr. 2:21; Ef. 5:1,2; 1 Kor 11:1; 1 Petr. 1:3; Heb. 1:2,8,12;
10:13)
Chanukka
Medan Jesus Kristus fortfarande levde, firades Chanukka eller "invigningsfesten,
invigningshögtiden" av Judarna (Joh. 10:22). Fastän detta firande
inte har hedniskt ursprung, finns det ingenstans i de Hebreiska
skrifterna något påbud att fira Chanukka. Däremot finns den i Apokryferna.
Det är intressant att Jesus inte fördömde detta firande. Istället
fördömde han den självrättfärdiga, ovänliga behandling, lagiska
lärdomar och den fariséeiska attityden. För firandet av Chanukka
var inte skadlig, men de judiska religiösa ledarnas behandling av
folket var däremot skadlig.
"Denna invigningsfest firas fortfarande av det judiska folket som
chanukka. Under ämnet "Mackabéerna" i Harper's Bibel lexikon, sägs:
"Under Judas lysande ledarskap, som hade börjat som ett gerillakrig
och som utvidgades till en fullskaligt militärt engagemang i vilken
mindre Judiska styrkor ledde till nederlag för betydligt kraftfullare
Syriska arméer. Bland Judas mest märkliga bedrift var återerövringen
av Jerusalem (utom för Akra fästningen, som var Syrisk garnison
vilken fortsatte hålla stånd) och återerövringen av templet, efter
att det besudlade altaret hade blivit förstört och återuppbyggd.
Datumet av återerövringen, 25 Kislev år 164 f.Kr. med åtföljande
åtta dagars högtidligheter, har sedan den tiden varit berömd som
den årliga Chanukka eller "invigningsfesten".
Födelsedagar
När det gäller födelsedagsfirande, sägs det att Job´s söner firade
deras födelsedagar regelbundet. Lägg märke till att det sägs i Job
1:4,5: "Och hans söner gick och höll gästabud, -var- sin -dag- i
sitt hus; och de sände bud och inbjöd sina tre systrar att äta och
dricka tillsammans med dem. Och det hände sig varje gång, när gästabudsdagarna
hade gått varvet runt, att Job brukade sända bud och helga dem;
och han steg upp tidigt på morgonen och offrade brännoffer efter
antalet av dem; ..." -NW
![](hednisk/tarta.gif) |
Hur vet vi att "hans dag" avsåg deras födelsedag? Notera Kapitel
3 verser 1-3:"Det var därefter som Job öppnade sin mun och började
nedkalla ont över sin dag." Job svarade nu och sade: "Må den dag
förgås på vilken jag kom att födas, också den natt då någon sade:
En kraftfull man har blivit avlad". Av denna orsak återger Levande
bibeln(eng) Job 1:4,5: "Varje år när var och en av Job's söner hade
en födelsedag, inbjöd han sina bröder och systrar till sitt hem
för att fira." Vid dessa tillfällen skulle de äta och dricka med
bra munterhet. När dessa födelsedagsfester slutade och ibland varade
de flera dagar - skulle Job sammankalla sina barn och helga dem;
stiga upp tidigt på morgonen och offra ett brännoffer för var och
en av dem.
Det finns även ett annat intressant firande med hänvisning till
Abraham och hans son Isak i första Moseboken 21:8. "Barnet växte
upp och blev avvant; och Abraham gjorde sedan i ordning en stor
festmåltid den dag då Isak blev avvand." Kunde detta jämföras med
ett födelsedags firande? Kanske fanns det andra hedninga nationer
som höll fest på dag av deras barn blev avvanda, för Abrahams Gud
påbjöd inte denna fest, inte heller fann han den misshaglig för
Abraham att fira.
Hedniska namn
Daniel och hans tre vänner tilldelades villigt andra namn inom
den hedniskt politiska myndigheten i Babylon, namnen av hedniskt
ursprung. Detta visar att enskilda samveten är avgörande faktorer
och inte någon religiös organisation. Men ännu viktigare, deras
hedniska namn var inte misshagliga inför Gud. Daniels namn, Beltesassar,
var ett namn som kommer från den falska guden Baal. Och ändå vägrade
inte Daniel att bära detta namn, inte heller misshagade det Gud.
Betyder det att Daniel genom att bära namnet Beltesassar erkände
och understödde tillbedjan av den falske guden Baal ? Identifierade
han sig själv med hedendomen ? "Rörde han vid orena saker ?" Var
han del av "det stora Babylon ", som skulle "ta del i hennes synder?"
Tydligen inte. (Daniel 1:6,7; 3:13-18; 4:19)
Kärlek är lagens
fullbordan
"Den ene bedömer en dag som förmer än en annan; den andre bedömer
varje dag lika; var och en må vara fullt övertygad i sitt eget sinne."
Med undantag av buden att älska Gud och nästan, som inkluderar en
klart uppgiven moral, måste var och en av oss använda våra egna
sunda sinnen och förstånd och vara "helt övertygade i sitt eget
sinne" av vad som tilltalar och misshagar Gud, när det kommer till
de många samvetsfrågorna i bibeln. Alla kristna skulle säkert vilja
"välkomna den (person) som är svag i (sin) tro" och inte att "bli
en orsak till fall. " Men att lägga obefogade begränsningar och
lagar på andra, på grund av vår personliga eller organisatoriska
samvete, är att "binda ihop tunga bördor och lägga dem på människornas
skuldror" och att leva genom "den skrivna lagsamlingen dömer nämligen
till döden, men anden gör levande." Hebr. 5:14; 2 Kor. 3:6; Rom
14:1-3,5,13,20; Matt. 23:4)
Det är inte lagens krav som tillhör Kristi efterföljare. Enligt
den mosaiska lagen "frambärs både offergåvor och slaktoffer. Men
dessa kan inte göra den som utför helig tjänst fullkomlig vad hans
samvete beträffar, utan har bara med mat och dryck och olika dop
att göra. Det var lagenliga krav angående köttet, och de var pålagda
intill den fastställda tiden att skapa ordning i tingen." För bara
med "Kristi blod" kan våra samveten renas", genom att ta bort lagtexten.
(Heb. 9:9-10,14)
![](hednisk/julgran.gif) |
Det "nya förbundet" i vilken Kristus instiftade med sina lärjungar
var förbundet Gud sade att: "i deras hjärtan kommer jag att skriva
dem", en inre lag av kärlek, inte en yttre lagsamling av regler,
regler av teknisk betydelse bakom olika seder och högtidsfiranden.
För "kärlek är lagens fullbordan". Att lägga begränsningar på olika
seder och helgdagar därför att de är av hedniskt ursprung, innebär
att man lagiskt "med sinnet håller fast vid köttet, betyder nämligen
död." För i stället om de kristna "med sinnet håller fast vid anden
betyder liv och frid." Och för detta har vi "frihet", att som Kristi
efterföljare, ta del i många seder och helgdagar som har hedniskt
ursprung, så länge de inte får andra att snava och falla, och är
kärleksfulla, vänliga, blygsamma och bara vandrar med vår Gud och
att vi inte involveras i direkt avgudadyrkan av falska gudar eller
skadlig, omoralisk utövning. (Jer. 31:31-33; Heb. 8:10-11; Rom 13:10;
8:1-11; Gal.5:1; Mika 6:8; 1 Kor. 8:13)
Buden vi måste följa har ingenting att göra med seder, helgdagar
och firande som hade hedniskt ursprung, utan i stället som aposteln
Johannes uttryckte det, "nu kommer jag med en begäran till dig
.....inte ett nytt bud, utan ett som vi har haft från början,
att vi skall älska varandra. Och detta är vad kärleken innebär:
att vi fortsätter att vandra i överensstämmelse med hans befallningar.
Detta är budet som ni har hört från början, att ni skall fortsätta
att vandra efter det " ( 2 John 5,6)
Hur är det då med seder som: Smekmånad, bröllopsring,
bröllopsdag, fars och mors dag, skålandet, nationaldagar,
1 majfirandet m.m. Detta kommer att tas upp i en kommande artikel.
![](pil/pilup.gif)
|